- Er dette... - Ja, dette er Kragenmoor,
og ja, det er UlrIchs hus, og neI, han vIl Ikke treffe dere.
Jeg vet dere har kommet langt I vIktIg ærend, men han treffer Ingen.
- VIl du Ikke... - Gjør som du vIl.
Dra hjem.
Hva gjør vI nå, gutt?
Kan du som vet så mye svare på det?
Hør meg, dere som bor I Kragenmoor.
UlrIch, vI blIr her tIl vI blIr hørt.
- Hva er det? - VI har gjester.
Jeg vet det.
- Jeg vIl ta Imot dem. - VIl du?
Ja. VI står foran en stor oppgave.
Jeg har bevItnet noe.
Noe som betyr noe for deg.
- Meg? - Ja.
MIn egen død.
Jeg vIsste det. Tyver.
Det ser dystert nok ut, hva?
Mester?
NeI, de vIl tro jeg er avfeldIg.
BelIsarIus bar den før sIn død.
Jeg så ham faktIsk gjøre gull av bly.
Det vIlle jeg aldrI klart. En skam.
Du vIlle ha arvet en stor formue.
Magister, vær så snIll å Ikke snakke slIk.
- Du skal Ikke dø. - Men jeg ser frem tIl det.
Hva har vI oppnådd med all denne trolldommen?
Hvordan går det med studIene dIne?
FInt. De går bra.
- VIl du fremdeles blI trollmann? - Ja, mer enn noe annet.
Da så, adeptus minor.
GI meg en håndfull av den svovelen der.
Velkommen tIl Kragenmoor. Jeg er UlrIch.
Hvem av dere kaller seg ValerIan?
- VI er her på vegne av... - Jeg vet hvorfor dere er her.
Dere er en utsendIng fra Urland, som er hInsIdes DalvatIa.
La meg se gjenstandene.
Skjell.
- Hvor har dere dem fra? - Jeg fant dem ved hulens Inngang.
Hva annet?
- En klo. - Det er Ingen klo. Det er en tann.
Skal jeg ta opp kampen med den?
- Hvem andre kan hjelpe oss? - Har du spurt Meredydd-søstrene?
Hva med RInbod? Jeg hørte at han drepte en drage en gang.
Alle er døde. Det er kun deg Igjen.
Det er langt tIl Urland.
To ganger I året, ved vårens og høstens jevndøgn,
velger kongen et nytt offer - jomfruer.
Ved loddtreknIng.
BarbarIsk.
TIl gjengjeld brenner Ikke dragen ned landsbyene og avlIngene deres.
Kongen deres har en pakt med uhyret.
- Mester, tror du Ikke... - StIlle.
Er du redd for drager?
NeI. Var det Ikke for trollmenn, vIlle det Ikke vært noen drager.
HImlene var en gang spekket av dem.
Horn på ryggen, læraktIge vInger
og ånde som brennende vInd.
Jeg kjenner dette beIstet.
Se på dIsse skjellene og rIllene.
Når en drage blIr så gammel, kjenner den kun konstant smerte.
Den blIr avfeldIg og forkrøplet,
ynkelIg
og ondskapsfull.
VIl du hjelpe oss?
SlIk. Bra.
La meg gå nå.
NeI, den er Ikke for tung.
Jeg kan beseIre det høyeste fjell.
Hva sIer du, Galen?
Snakk, gutt.
- Hodge? - HvIs du sIer det, sIr.
Når jeg er borte, så studer flIttIg
og hold deg unna mIne reagensrør.
Hvor langt kan du komme? Fem eller tI kIlometer?
Jeg er Ikke bekymret for streknIngen.
TyrIan.
God morgen.
Hva vIl du?
NeI, unge mester ValerIan.
Spørsmålet er: Hva vIl du så langt hjemmefra?
- VI er Ikke redde for deg. GI veI. - VeIen er deres hele veIen tIl Urland.
Det er en lang reIse, Ikke sant?
Men når man leter etter en trollmann, er vel Ingen avstand for lang.
lkke sI noe.
Her har vI den mystIske personlIgheten selv.
Du får holde avstand og oppføre deg skIkkelIg.
Er han klar tIl å begrave dragen, har han Intet å frykte for meg.
Jeg har Ikke mer varme følelser for beIstet enn dere og kongen.
Men før dere setter I gang,
er det Ikke lurt å fInne ut om dere har den rette mannen tIl jobben?
VIl du ha bevIser? VI gIr Ikke sånt ut.
Det gjør dere nok Ikke.
De gIr aldrI bevIser eller henvIser tIl ekte dåder.
Samtaler med dIn bestemors spøkelse I et mørkt rom, lItt elskovsdrIkk,
men kommer en tvIler, hvIs det er en dårlIg dag, og Ikke alt går etter planen
og Innvollene spår lIte, sIer dere ''VIl du ha bevIser?''
VI har Ingen tvIl, vI fordrer Ingen bevIser.
- Og du får Ingen. - Det holder.
Legg dette I tryllerommet.
Gå tIl jernkassen og hent dolken tIl meg.
Dolken. Raskt.
Du skal få dItt bevIs.
Hvor er du, gutt? Jeg venter.
- Det er Ikke denne, hva? - Den er det.
La den falle.
- Gjør det. - Noen må stanse ham.
lkke vær redd, du kan Ikke skade meg.
MagIske krefter, du. Se på deg nå - magIsk aske.
Hodge.
Den snIlleste herre en mann kunne ønsket seg.
Nå er han borte. Dere guder.
Men skulle trodd han kunne kokt sIne egne egg, men akk neI,
gamle Hodge måtte gjøre det.
Opp klokken fem hver morgen for å skIfte på burene og tømme fôrspann.
AldrI en takk eller et klapp på skulderen.
- Jeg vIl savne ham. - Det gjør jeg alt.
NeI, det gjør du Ikke. Du tenker kun på dIne kunster og kjeltrIngstreker.
Men du lurer Ikke dIsse gamle øynene.
Du har langt Igjen før du kan måle deg med ham. Merk deg mIne ord.
Hva er I veIen, Hodge? Er børen for tung?
NeI. lkke gjør det. Jeg trenger det.
GI meg det. Denne veIen.
Du er for varm.
Stans. Av respekt for mesteren.
Jeg har lIke mye respekt for mesteren som alle andre.
Men på den annen sIde er jeg mester nå.
Jeg forlot gården mIn, men for hva?
For en kremerIng!
Alt fordI noen sa ''FInn en trollmann.''
lngen lokal kar, men en Importert en, hundrevIs av kIlometer hjemmefra.
En allmektIg nekromantIker.
Det var lItt av en nekromantIker.
Hold munnen, GreIl. SpIs.
Jeg vIl Ikke spIse. Jeg er Ikke sulten.
Han har rett. Jeg førte oss hIt for Intet.
Hva er det? Hvem der?
God morgen. Fred være med dere.
Hva vIl du?
MIn herre UlrIch har forlatt oss.
Alt dere ba ham om, kan dere nå vente fra meg.
Farene han sto overfor, skal jeg nå overvInne.
Oppgavene han vIlle påtatt seg, vIl jeg nå ta.
Jeg er Galen Bradwardyn, arvIng tIl UlrIchs fag og kunnskap.
Jeg er trollmannen dere søker.
Nærme nok.
Kom med henne.
La det blI kjent I hele kongerIket at denne jomfruen,
som rettmessIg er valgt ved hell og skjebne,
herved skal gI sItt lIv for Urlands beste.
Denne gjernIngen skal tIlfredsstIlle kreftene som hvIler under jorden,
og åndene som er tIl stede.
Som takk for dette offeret, erklærer Hans Majestet Plowman-famIlIen
frI for alle plIkter I en perIode på fem år.
Det er forordnet.
- Hva har du der? - Det raker Ikke deg.
Gull? Skal jeg gjøre det tIl bly?
Spar spøkene dIne tIl noen andre. Jeg bryr meg Ikke om skrytepaver eller bedragere.
Jeg er Ingen bedrager.
Da er du et fjols, oppkomlIng. Hva du enn vIl.
lngen tvang deg tIl å blI med.
NeI, jeg kom av egen frI vIlje.
VI tjener begge mesteren på hver vår måte.
Hva er det du gjør? lkke kom utI.
Hvordan er vannet?
Det er kaldt.
Jeg svømmer helst alene, hvIs det er greIt.
Hold deg borte.
- SIr, er Ikke det... - Ja, den gamle fra Kragenmoor.
- Hva gjør han? - Jobber for kokken, tror jeg.
TIllater du det, sIr?
Hent buen mIn.
NeI, jeg skal Ikke sI noe.
Jeg klandrer Ikke deg. Jeg var uforsIktIg.
Fjollete kvInne.
Jeg skjønte det da jeg så deg. Jeg har vIsst det hele tIden.
Du skjønte det aldrI. Det har Ingen gjort.
lkke sIden jeg ble født.
LoddtreknIngen.
- Døtre velges, Ikke sønner. - Det stemmer.
HvIs man Ikke er datteren tIl en konge.
Hva mener du?
HvIs man er rIk nok, slIpper man å ha med navnet sItt.
Faren mIn er fattIg.
Det er mange fedre.
- Galen, kan du høre meg? - Jeg hører deg.
Noen skjøt meg, men jeg kan fremdeles snakke.
- Det er noe som må gjøres. - Jeg vet det.
NeI, Ikke dragen. Mesterens aske.
Her.
Du må beklagelIgvIs lIrke den fra meg.
- Brennende vann. - Hva?
FInn Innsjøen og kast det utI.
Hva gjør du med denne?
Brennende vann.
Hodge, Ikke dø.
Hør på meg, du skal Ikke dø.
Urland.
Kom Igjen, Ikke sakk av.
- Er hele kongerIket som dette? - NeI, vI er ved hulen.
Hulen?
- Hvor er den? - SpIller Ingen rolle.
VIs meg hvor.
VI er Ikke I fare hvIs vI passerer raskt.
Jeg vIl se den.
GreIl.
MalkIn.
Er det andre Innganger?
NeI, det holder med én.
lkke vær et fjols. Du provoserer den.
Hvordan vet dere at den er her?
Bare fortsett. Da blIr du brent levende.
Det er en god tryllekunst.
VermIthrax?
Kom tIlbake.
Det er rart.
Han gjorde det.
Legg det vekk.
Hva om noen så deg?
MusIkere...
Hun var dobbelt så mandIg som noen mann. Nå er hun dobbelt kvInnelIg.
Hadde jeg bare vært lIke smart som faren hennes.
Kom nå, GreIl, Ikke mIsunn et skånet lIv.
Jeg mIsunner Intet.
Men jeg undres over hva vI har sett og hvordan det gIkk for seg.
- Du var der jo. - Ja, men er det Ikke rart
at I samme øyeblIkk som beIstet ble drept,
så er det en hellIg mann I landsbyen? Er Ikke det rart?
Kan den krIstne guden knuse et fjell?
Selvsagt, sønn. Hvorfor Ikke?
VI feIrer.
lkke stans for mIn skyld.
MusIkere. Mer musIkk.
En skål. For dagens gjernIng.
Hva vIl dere oss?
lkke det mInste med deg.
Det er ham.
Kongen skal møte vår nyfunne velgjører
og uttrykke takknemlIghet tIl den mann som seIret der så mange har feIlet.
Hva slags takknemlIghet?
En knIv I magen, en pIl I brystet?
Jeg sender lIke gjerne deg som resten,
og av samme grunn.
Men Hans Majestet vIl ta en prat og kommandere det motsatte.
Se. Egg som er en konge verdIg.
Ja vel. Hvor mange av dere har sett et bord fly?
lngen av dere har sett et bord fly.
Pass opp.
- Beklager... - Det klarer seg.
- Jeg kan gjøre dette. - Det er Ikke nødvendIg.
Oppsto jordskredet på samme måte?
Har du hørt om kong GaIserIc?
NeI, selvsagt Ikke, du var Ikke født engang.
Han var broren mIn. En stor konge og tapper soldat.
Da han overtok tronen, var dragen tøylesløs.
lngen vIsste når den vIlle slå tIl Igjen,
så han hentet sverdet sItt, samlet sIne beste krIgere
og dro I kamp.
Han ble aldrI sett Igjen, men hans angrep utløste de fryktelIgste represalIer -
hele landsbyer ble forkullet og avlInger brent,
død og hungersnød.
FryktelIg.
Hvordan utnevnte du deg selv tIl frelser?
- Jeg ble spurt. - lkke av meg.
Jeg tror du bare er en gutt.
En lærlIng.
Har du tenkt på konsekvensene hvIs du feIler?
FeIler hvordan? SIer du at du vIl ha dragen tIlbake?
Du har terget uhyret.
HvIlken rett har du tIl å sette vårt folk og landsbyer I fare?
- DIne undersåtter var døende. - Kun noen få. Høres det slemt ut?
Det er bedre at de dør så andre får leve.
Jeg laget loddtreknIngen. Jeg.
Fra det begynte, var dragen temmet.
- KongerIket har hatt fremgang. - TIl hvIlken prIs?
Man kan Ikke Inngå skammelIg fred med drager.
Man må drepe dem slIk jeg har gjort.
Er beIstet dødt?
Ja, det er dødt.
VI får se.
Åpne, sIer jeg.
Jeg studerte latIn og gresk.
Du er datteren hans.
Vær så snIll å Ikke tenk Ille om oss.
Far er en klok og rettferdIg mann.
Han er...
Hva skjedde med deg?
lkke noe, bare noe av kongens ''rettferdIghet''.
Det er best for alle på denne måten.
- En konge må beskytte sItt folk. - NaturlIgvIs.
SlIk som han beskytter datteren sIn.
Hva mener du med det?
Refererer du tIl treknIngen?
Kjenner du tIl den?
Jeg har deltatt I alle utvelgelser sIden jeg ble gammel nok.
Det vet hele kongerIket.
Du trenger Ikke å late som.
lkke for meg, Ikke her nede.
Alle vet hvordan utvelgelsen foregår.
FamIlIene med penger og kongelIge forbIndelser.
Du tar del I en løgn. Du vet det.
- Jeg må gå nå. - Du vet at jeg har rett.
HorsrIk, fjern alle unntatt én. VI prøver med én av gangen.
- Jeg, CasIodorus Rex... - Fader,
vet du at noen famIlIer har betalt bestIkkelser for å slIppe treknIngen?
Nonsens.
Ved denne amuletts kraft, som jeg med rettferd holder I mIn hånd
og I overensstemmelse med Urlands lover, bly - blI nå tIl gull.
Jeg brant meg.
Har du holdt navnet mItt ute av loddtreknIngen?
Hva er det du antyder?
Løper jeg Ikke den samme rIsIkoen som alle andre menns døtre?
Det er vIsst noen som sladrer, sIr.
- Hvem fyller hodet dItt med slIkt sludder? - Svar meg.
Vær så snIll, Ikke tenk på slIke tIng, Jeg ber deg.
- Svar meg. - Svaret er neI.
Jeg mener ja. Du tar del I treknIngen.
Det har vI sørget for. Hvordan kunne vI unngå det?
Ja. Svaret er ja.
- Du lyver for meg. - Elspeth.
Hold dere rolIge.
Fortsett.
Du bare blander deg.
Stans ham.
Lukk porten.
Hva venter dere på, IdIoter?
Stans ham.
Ut.
TyrIan.
Så mye for dIn magI og tryllekunster.
Kjenner du det? Den lever.
Hør på meg, brødre.
Fryktens øyeblIkk er seIerens tIme.
Dette er et tegn fra Gud.
Horn, hale, vInger og klør.
Dette er Ingen drage. Dette er LucIfer.
O, Herre, hør vår bønn,
vIs oss mIskunn på dette onde sted.
VIs oss dIn makt...
Forbannede slange, en djevel kastet fra hImmelen vIl nå stIge opp fra helvete.
BlI og frykt Herrens ord.
Og dere kaller dere krIstne?
Frykt Ikke, brødre. Det er Ingen drage.
Løp.
Urene beIst.
VIk bort.
BlI fortært av Ilden som skapte deg.
lkke rør den. La andre gjøre det.
- Hvor er han? - lkke her.
Som den stolte far tIl en datter som er oversett I alle dIsse årene,
vIl du nok gjerne vIte at kongen befaler en ny loddtreknIng.
- Men det er flere måneder tIl solverv. - VI vet alle hva som kreves.
Jeg har aldrI tatt del I loddtreknIngen. Jeg vIl Ikke ha noe med den å gjøre.
Du var veldIg slu, men hun må delta som alle andre.
lngen unntak.
- Jeg vIl delta. - StIllhet.
Jeg er som alle andre jenter, og Ikke bedre.
- Navnet mItt skal blI med. - lkke noe.
HvIs han var her, er han borte nå.
Smed, har du noensInne smIdd et våpen?
Dette er Secarius draconum - Dragedreperen.
- Det er det beste jeg har laget. - Det er vakkert.
Men jeg har aldrI turt å bruke det.
Det gjør Ingen forskjell. Det du vIl drepe, er Ikke laget av kjøtt og blod.
- Den vIl blø. - Hvordan vet du det?
- Det er aldrI noen som har såret den. - Hun har rett. Jeg trenger amuletten.
Bland navnene.
Trekk et navn.
Landsmenn, hør nå her.
Se, for jeg er utvalgt.
Jeg skal dø, så mange kan leve.
Jeg ofrer mItt lIv for famIlIe og venner.
Jeg går I graven av kjærlIghet tIl kongen og hans kloke polItIkk.
Og jeg heter...
Les navnet.
Navnet er prInsesse Elspeth UlfIlas.
Det er Ikke navnet. Du leser feIl.
Det er Ingen feIl. La det skje.
NeI. Den gode HorsrIk har talt feIl.
Av hensyn tIl dette menneske, hvIs navn jeg Ikke kan lese, ødelegger vI lappen.
HvIlket bedre navn enn dIn egen datter? EndelIg ser vI rettferdIgheten skje fyllest.
StIlle.
VI velger et nytt navn.
- Jeg skal trekke det selv. - La det skje.
Navnet er som HorsrIk leste det.
Dette her. Dette her. Et annet, et annet.
Og enda et. Hva slags bedrag er dette?
LoddtreknIngen er ugyldIg.
Hør meg, godtfolk.
Det er sant at navnet mItt står på alle lappene.
Det gjør Ikke treknIngen ugyldIg. Den bekrefter rIktIgheten av den.
Det retter opp en urett.
Jeg har hørt at mItt navn alltId har blItt skånet fra andre treknInger,
og derfor har jeg byttet mItt navn mot deres,
for den rIsIkoen dere har løpt gjennom årene som jeg Ikke har løpt.
Du, TyrIan. Du må da kunne gjøre noe.
HvIs Ikke for meg, så av lojalItet tIl kongerIket.
Det er nettopp det, Deres Majestet. MIn plIkt er overfor kongerIket.
Du skal Ikke bestrebe deg.
Jeg er ubevæpnet. GI meg I det mInste et våpen.
- Jeg tror Ikke det. - Stans.
lkke skad ham.
Og... Vær så snIll...
Jeg har alltId beundret svartekunst - dere med de mystIske trolldommene.
Jeg tror Ikke det er nødvendIg.
VermIthrax er en gammel drage, og jeg trodde det var det lure med planen - tId.
VI vIlle vente, jeg vIlle se slutten på det...
Jeg vIl se slutten på det.
Tenk på hva du gjør. GIr du ham den, ødelegger han alt du har bygget opp.
Han får den.
Det er datteren mIn.
Redd henne, det trygler jeg om.
PrInsessen - hva heter hun? - hun overrasket meg.
Hun heter Elspeth.
SlIk, ja, god og varm.
Det er Ikke den slags Ild vI trenger.
Bra. Vend den om.
En egg som Ingen annen på jorden.
Jeg skal ta farvel med henne for deg. Jeg er leI hun Ikke er her.
Du vet hvordan hun er.
Jeg skjønner.
Far nå vel.
Det er et skjold.
Jeg laget det.
Kanskje det holder Ilden vekk. Kanskje Ikke.
Du er en IdIot.
Du skal dø I kveld. Du vIl blI sønderrevet.
Dette er sIste gangen jeg snakker med deg.
- Mange takk. - En annen tIng...
Jeg har vært der oppe.
Den er Ikke alene.
Den har unger. Ganske unge, tror jeg.
- Jeg vet Ikke hvor mange. - De må også drepes.
Var det noe mer?
Du er forelsket, Ikke sant?
Det er I orden. Jeg skjønner det godt.
Hun er veldIg vakker og modIg.
Hvem er det? Hva mener du?
DIn prInsesse.
Men jeg bryr meg Ikke.
Hør på meg, Galen Bradwardyn,
trollmannens lærlIng.
Du dør,
dragen vIl blI verre enn noensInne,
det blIr flere treknInger, og jeg er Ingen gutt lenger.
- Du vIl kunne velges fordI... - FordI jeg er jomfru.
Jeg er forelsket.
Men Ikke I prInsessen.
Deres Høyhet.
La det nå blI kjent I hele kongerIket at prInsesse Elspeth,
etter å ha blItt rettmessIg valgt ved hell og skjebne...
lkke mer røyk. Jeg ber deg.
VIk bort.
Jeg erklærer herved dette
behørIg forordnet.
Jeg vIsste jeg vIlle fInne deg her.
Jeg er Ikke så sentImental som Hans Majestet.
KongerIket - oss alle sammen - trenger dette offeret.
HvIs du har planer om å blande deg,
må du drepe meg først.
Jeg har mange grunner tIl å drepe deg som Ikke har noe med dette offeret å gjøre.
VeldIg Imponerende.
Kan du bruke det?
Stans. TyrIan har rett.
Dette er vårt eneste håp.
Dette er Ingen krIger.
Løp.
Hvor skal du hen?
Du feIlet, mIn venn.
Men jeg takker gudene for det.
Nå må du forberede deg.
Det lever ennå.
Vet du hva vI må gjøre?
VI må dra.
Du sa du elsket meg.
Er det sant?
HvIs det er det,
er det det eneste gode vI har oppnådd.
La oss Ikke mIste det også.
Hun har rett. Hva slags lIv vIlle du hatt her?
Vet du hva jeg tror?
MagI, trollmenn - det holder på å dø ut.
Det gjør meg glad. Det betyr at dragen også vIl dø.
Noe fra faren dIn.
- VIl du at jeg skal gå med dette? - HvIlken skade kan det gjøre?
Hva er det?
Hva er I veIen?
Hva er det?
Se.
- På hva? - Der.
Den gamle spøkefuglen. Det brennende vannet.
lldens Innsjø.
Han planla det fra begynnelsen.
- Han vIsste det vIlle skje. - Hvem? Hva skjedde?
VI må dra tIlbake. Jeg må snakke med ham.
Hvor skal du?
VI kan drepe denne dragen med sang og bønn.
HvIs vI samles I troen,
vIl vI leve, og uhyret dø.
Galen, stans. Jeg vIl Ikke la deg gå I døden.
Han vIsste han Ikke klarte reIsen, så han fIkk oss tIl å ta den for seg.
Kan du Ikke se det?
- Jeg kommer også. - NeI. Dette er mIn oppgave.
Jeg er Ikke redd. Tross alt,
jeg var en mann, Ikke sant?
Hold deg I nærheten.
- Hva er det? - lkke noe. Kom Igjen.
- Jeg vIl se. - NeI, det vIl du Ikke.
GreIt. Vent her.
Hvor er du?
Du er tIlbake.
Jeg takker makten som skapte meg.
Glad for å se deg også.
Du tok vel Ikke tIlfeldIgvIs med noe å spIse?
- Mat? - Kom. Det er mye å gjøre.
NeI, vær så snIll.
Jeg trodde jeg var en trollmann. Det er jeg Ikke.
Jeg trodde jeg hadde krefter. Det har jeg Ikke.
Du sa jeg skulle være sterk. Det var jeg Ikke.
Men det var du, mIn gutt.
Og du vIl blI sterkere.
Du ble døpt I Faderens, Sønnens og Den HellIge Ånds navn.
Måtte Herren føre oss fra mørket og demonene.
Se.
- Dette er ValerIan. - Jeg vet det. Jeg husker.
Jenta som kom tIl oss som gutt.
Det er noe du må gjøre.
Hva som helst.
Du må destruere amuletten
og meg sammen med den.
Du brakte meg tIlbake fra flammene. Du må sende meg tIlbake.
Du får vIte når.
Du må handle mens det fremdeles er lIv I meg.
Der.
Her, Galen, gjør som han sa. Ødelegg amuletten. Knus den.
NeI. Han sa jeg vIlle vIte når.
- Han ba deg gjøre det. - lkke ennå.
La oss be.
VI takker deg, Herre, for denne guddommelIge befrIelse.
SannelIg er Du blant oss bekreftet I dette, dItt store verk.
ReIs dere, barn av Herren.
Forsak for alltId de hedenske rItualer, og fornekt fortIdens overtro.
Gled dere over den krIstnes makt...
HIll CasIodorus Rex, Dragedreper.
- Savner du UlrIch? - Ja.
- Og amuletten? - Den også.
Det gjør Ikke jeg. Jeg er glad den er borte.
Kanskje du Ikke er noen trollmann, Galen Bradwardyn, men det gjør Ikke noe.
Jeg vet det. Jeg skulle bare ønske at...
- Hva? - ..vI hadde en hest.